FINT SKAL DET VÆRE
EFTERLØN
Morgenmaden står på bordet.
Førtidspension...
Tag dit pæneste jakkesæt på.
Du skal se godt ud på din sidste arbejdsdag.
Det er jo ikke alle, der får tilbudt førtidspension.
Skyd brystet frem. Hold hovedet højt.
Jeg er ikke typen, der fører mig frem.
Men naboerne må godt vide, hvem der har fået tildelt førtidspension.
Åh ja. Jeg mente nok, jeg hørte Dem.
Hvordan?
Jeg kunne godt lide at vide, hvordan De bar Dem ad med det.
De må have radar!
Nej tak. Jeg nøjes med en liter mælk og en yoghurt i ny og næ.
Der er lige en ting til. Jeg har ikke fået svar på min forespørgsel.
Hvilken forespørgsel, mrs. Bucket?
Jeg bad om at få at vide, hvilken ko min mælk kommer fra.
Den skal ikke komme fra et hvilket som helst dyr.
Vi har set en meget malerisk hjord på jarlen af Crawfords ejendom.
Vil De sørge for, at min mælk fremover stammer fra den?
- Al mælken er gennemkontrolleret. - Det skulle jeg håbe.
Husk på, at mindst én liter skal bruges i noget meget fornemt porcelæn.
Lad dem ikke overtale dig til at fortsætte.
Du må ikke lade dig skubbe rundt med.
Richard... Glemmer vi ikke noget?
Det var bedre, min egen. Og da det er en ganske særlig dag...
... må du godt kysse mig på den anden kind.
Farvel, min ven. Af sted med dig.
Richard?
- Richard er lige gået ind igen. - Han bor der jo.
Han var på vej på arbejde. Han er vist helt rundt på gulvet.
Det er den førtidspension.
Ja, den stakkel. Tænk dig at skulle gå hjemme hos Hyacinth. Hver dag.
Amnesty lnternational bør gribe ind.
Han kyssede Hyacinth to gange og gik så ind i huset igen.
Når man har kysset Hyacinth to gange, er man i sin gode ret.
- Sørg for ikke at låse mig ude igen. - Undskyld. Jeg var lidt fraværende.
Vi kan ikke have, du er fraværende, mens naboerne ser på.
Jeg er bare lidt rundt på gulvet her til morgen. Men det går bedre nu.
- Er du sikker? - Helt og aldeles.
Richard?
Hvordan har din dag så været?
Jeg tror hellere, du må spadsere på arbejde i dag.
Du har ret. Jeg spadserer.
Richard!
- Hvad er det, du laver? - Jeg venter på, at Hyacinth er væk.
Du skal bare hilse og gå videre.
Jo tak.
Hun synger til mig. Hun fisker efter en rolle i amatør-operaen.
Og mit værste mareridt...
Hun inviterer mig til middagsselskab.
- Tag dig dog sammen, Emmet. - Hun er væk. Jeg er løbet.
Din bror er i god form, når man tænker på hans alder.
- Hvor ærgerligt, han ikke så dig. - Jeg ville godt have talt med ham.
Det havde han sikkert været glad for.
Han tænker så tit på jeres små samtaler.
Ja, jeg ved, at han er glad for mig.
Jeg fanger ham senere. Kom med ind og få en kop kaffe, Elizabeth.
- Mener du lige nu, Hyacinth? - Ja, søde ven. Kom nu.
- Giver du mig lige en hånd? - Ja, naturligvis, min ven.
Lad endelig, som om du er hjemme. Sæt dig, lige hvor du vil.
Ikke der. Der har jeg tænkt mig at sidde.
- Du vil vel have et krus? - Ja tak. Endelig.
Når du nu insisterer.
- Du må godt drikke af mit porcelæn. - Nej tak. Et krus, tak.
Det er nok også det bedste.
Men du får ikke et krus, når du kommer til teselskab senere i dag.
- Når du har fået orden på sagerne. - Jeg er næsten færdig med huset.
Nej, nej, ikke huset. Jeg mente dit hår.
- Det sidder da som altid. - Så er vi enige.
Vi er jo nødt til at klæde os pænt på.
Jeg har inviteret mrs. Henderson. Du vil kunne lide mrs. Henderson.
Hun er en af de 'rigtige' Henderson'er.
Frysevare-familien.
Han siges at være millionær. Et imperium bygget på døde høns.
Jeg lader mig ikke dupere af penge. Men han søger en medarbejder.
Til en ledende stilling. Min Richard ville være perfekt til jobbet.
Jeg kan ikke forestille mig, at døde høns er noget for Richard.
Han kommer næppe i kontakt med dem. Han får en styrende funktion.
- Kan man det med døde høns? - Han har jo erfaringen fra byrådet.
Så det er meget vigtigt, at vi gør et godt indtryk på mrs. Henderson.
Det er det første skridt på vejen til en overordnet stilling til Richard.
Stakkels Richard tror sikkert, at det er slut med arbejde for ham.
Jeg ved, at han har set frem til at gå hjemme hele dagen.
- Hvad er der galt med mit hår? - Der er da ikke noget 'galt' med det.
- Det trænger blot til lidt... - Lidt hvad?
Ikke det.
Jeg fandt dem her blandt mit tøj. Jeg tænkte, det måske var dine.
Hvordan kan Onslow ånde dernede?
- Bliver han aldrig blå i hovedet? - Kun når han hidser sig op.
Er du sikker på, at det er Onslow? Det kunne være en helt fremmed.
Det er aldrig sket endnu.
Nej, det er jo Onslow. Der var du uheldig igen.
Skal du komme rendende så tidligt, kan du godt tage morgenmad med.
- Du spiser da aldrig morgenmad. - Han står først op til aftensmaden.
Jeg ville skam spise morgenmad, hvis jeg fik den serveret.
- Det strider ikke mod min religion. - Hvad gør så?
At stå op, før middagen står på bordet.
- Du er heller ikke stået op endnu. - En kvindes plads er hos sin mand.
Hvor er det yndigt. Nogle gange overvejer jeg at gifte mig igen.
Men så går kærlighedslivet fløjten.
- Det flammer op i ny og næ. - Er der en gnist tilbage i ham?
Hun kan ikke komme med morgenmad. Men fornærmelser kan hun godt servere.
Når det er påkrævet, er jeg stadig den rene dynamit som elsker.
Selv om lunten er kort efterhånden.
Tak.
Jeg er meget ked af det, Hyacinth. Jeg bliver altid så nervøs hos dig.
Det forstår jeg slet ikke. Tænk ikke på det, Elizabeth.
Du ved, at jeg ikke tager den slags så tungt.
- Er der ikke noget, jeg kan gøre? - Slet ikke, min ven.
Medmindre du vil vaske tæppet.
Gerne! Så ved jeg, hvor jeg skal gøre af mine hænder. Og min hjerne.
- Jeg laver dig en ny kop kaffe. - Nej, lad mig nu vaske tæppet.
Jeg kender mine pligter. Jeg bød dig på en kop kaffe, og den skal du få.
Fjern den grimme plet, min ven.
Jeg tager telefonen. Det er sikkert en betydningsfuld person.
Hos 'Bucket.' Det er fruen i huset.
Er det dig, Violet? Det er min søster, Violet.
Hende, der har sauna, svømmebassin og stald.
De er lige vendt hjem fra deres hus på lbiza. Det med guldvandhanerne.
Hun vil sikkert fortælle mig alt om deres ferie.
- Så kommer jeg tilbage senere. - Jeg har intet at skjule for dig.
Lav dig nu en kop kaffe til. Er du blevet rigtig dyrt solbrun, Violet?
Udmattet? Hvorfor det?
Nå, I går til latinamerikansk dans? Hvor herligt.
Det er så stilfuldt.
Bruce ser vel elegant ud i stramme bukser?
Du har stramme bukser og Bruce pailletkjole? Lige et øjeblik...
Jeg smutter lige hjem efter tæpperens.
- Du behøver ikke komme tilbage. - Der er en plet på tæppet.
Jeg er ked af, at du skal gå nu, hvor vi havde det så hyggeligt.
Men alt godt får en ende. Vi ses i eftermiddag.
Og vær sød at tage noget pænt på.
På gensyn, min skat.
Undskyld. En vigtig samtale.
Nå, Richard. Vi kommer til at savne dig, gamle svinger.
Gid det var mig, der fik tilbudt førtidspension.
Nå, men der er ingen grund til at trække afskeden ud.
Farvel, Richard. Send os en tanke, når du nyder otiumet. Farvel.
Hvor kom jeg fra?
- Jeg kommer nogle eftermiddage. - Nej, begynd du hellere på en frisk.
Passer formiddage bedre?
Du har glemt alt om os inden en uge. Farvel.
Jeg vil gøre alt.
Jeg vil gå ned i løn.
Jeg vil være tilfreds med bare at gå og nusse lidt. Hvis det var noget.
Tak, Richard.
Formiddag eller eftermiddag.
- Formiddag 'og' eftermiddag. - Farvel, Richard.
Er det premierministerens kontor?
Vil De være så venlig at stille mig om til premierministerens kontor?
Endelig.
Det er værre end at prøve at komme igennem til British Rails oplysning.
Mit ærinde er fortroligt. Så jeg vil tale med nogen, der er højt på strå.
Jeg lader mig ikke spise af med en underordnet funktionær.
Navnet er 'Bucket.' B-U-C-K-E-T.
Jeg har jo sagt, at det var fortroligt.
Goddag. Hvem taler jeg med?
Tredje privatsekretær? Hvordan slipper man igennem til to og et?
Det glæder mig at høre, at de har travlt. Der er meget at rette op på.
Ja, De kan hjælpe mig.
Det drejer sig om tildeling af ordener.
Min mand går af efter livslang tjeneste i det offentlige.
Jeg går ud fra, at der er noget i posen til ham.
Jeg ved, De ikke må udbasunere det.
Men et lille vink i al fortrolighed ville blive værdsat.
Jeg vil nødig skulle læse det i avisen.
Jeg vil godt være forberedt.
Så jeg kan nå at sætte huset i stand.
Telefonen ringer.
Det er nok til Rose. Det er det altid.
Når du alligevel står op, så tag en øl med til mig.
Ja? Hvem? Jeg kan ikke høre for fjernsynet.
Jeg kan ikke høre telefonen for fjernsynet.
Så skru dog ned.
Hvordan kan det være, at kvinder ikke kan tænke praktisk?
Øjeblik. Der er en fejl på linien, og den vil ikke flytte sig fra sin stol.
Du skulle se stolen. Han solgte det pæne sofasæt, vi fik af min søster.
Jeg kunne ikke slappe af på det. Det var som at sidde på Hyacinth.
Vi burde få en fjernbetjening, så du ikke skal rende hele tiden.
Hvor er det betænksomt af dig.
Du er ikke andet end en gammel, kærlig bamse.
- Du behøver ikke råbe det ud. - Du er en skat, Onslow.
Når du har hentet den øl, kan vi skåle på det.
Det må du undskylde. Ja, det skal jeg nok. Et øjeblik.
Tak.
Rose! Telefon!
Jeg kommer nu.
Nu gør hun sig kostbar igen.
Er det Roger? Det er garanteret Roger.
Åh, gid det er Roger.
Hvordan sidder mit hår?
Jeg kan ikke tale med ham sådan her.
Elizabeth!
Men dog. Tabte du dem?
Pyt med det. Jeg vil høre din mening om noget. Vær sød at følge med.
- Lige nu? - Ja, min ven.
- Giver du mig lige en hånd? - Ja, naturligvis. Kom nu.
- Jeg er ikke klædt på til at gå ud. - Hvad betyder det mellem venner?
Tag skoene af, min ven.
Det undrer mig, at du vil spørge mig til råds.
- Jeg mister altid fatningen hos dig. - Det er vel nok rart, min ven.
- Du hører alligevel aldrig efter. - Det siger du ikke?
Skal jeg byde mrs. Henderson på et lille glas sherry?
- Eller skal jeg holde mig til teen? - Vil du virkelig høre min mening?
- Jeg ville anbefale te. - Nej, min ven. Sherry.
Det er den afgørende prøve.
Så snart jeg åbner døren, vil jeg høre din ærlige mening.
- Du har fået kaffepletten væk. - Nej, nej. Se på bakken.
- Mine små, lækre kanapeer. - Åh, ja. Delikat?
Godt, at du er enig. Løb nu ind og gør dig i stand til mrs. Henderson.
Du har jo nok at se til, min ven.
Åh, Roger. Jeg er skam en pæn pige.
Hvor længe skal Rose stå og lyve i telefonen?
Hvor kan du sige den slags til en uskyldig pige som mig?
Jeg håber, at fjolset ved, hvad han går ind til.
- Du burde ikke lytte. - Rose tager livet af staklen.
Jeg skal nok mødes med dig, hvis du lover ikke at lægge pres på mig.
Ja, det går nok med en times tid her i eftermiddag.
Vil du hente mig? Hvor?
Som du ved, bor jeg hos min søster, Hyacinth. Nu skal du få adressen.
Så, så, Olive. Opfør dig pænt, tøs.
Hold så op med det der, Olive.
Kom her. Gør mig ikke flov over dig.
Kom så tilbage med dig.
Kom her. Du går den forkerte vej.
Flink hund. Det var bedre.
Olive. Kom nu.
Kom nu, Olive.
Jeg bliver snart gal på dig.
- Hvad bestiller De her? - Jeg skulle hente Rose.
- Sig, at det er Roger. - Rose er her ikke.
Fjern den tingest fra min indkørsel.
Tingest? Denne 'tingest' har en stambog.
Vær venlig at fjerne den.
Det er en privat indkørsel, og jeg venter gæster.
Kom, Olive. Vi kommer tilbage, når Roses mor er væk.
- Kan De ikke flytte den? - Selvfølgelig kan jeg det.
Jeg tror ikke, at De kan flytte den.
Sådan er hun, når hun bliver nervøs.
Olive...
- De kan ikke efterlade den her. - Jeg kommer tilbage.
Jeg henter lige hendes lille ven, der bor for enden af vejen.
- Hvornår er De tilbage? - Snart. Lad være at fodre hende.
Det havde jeg sandelig ikke tænkt mig.
Gå med dig.
Du kan ikke være her. Gå med dig.
Hyacinth. Godt, du kom. Du bad mig klæde mig pænt på. Er det godt nok?
Glimrende. Vil du lige hjælpe mig med at flytte en mindre kamel?
Den skal væk, inden mrs. Henderson kommer.
- Skal jeg komme sådan her? - Den er nok ligeglad.
- Der ser du. En mindre kamel. - Jeg ved ikke med 'mindre.'
- Kunne vi blot få den ud på gaden. - Kan vi bare parkere den?
Jeg har ikke penge til parkometeret.
Hvad har du tænkt dig?
Det bedste er nok, hvis du skubber, og jeg styrer.
Lad mig lige få ordentligt fat.
Hør nu efter, hund. Så går vi.
- Skubber du? - Jeg gør mit bedste. Den er tung.
Nu sker der vist noget.
Jeg er straks tilbage, mrs. Henderson.
Vær ikke urolig, mrs. Henderson. Hun er sikkert tilbage... om lidt.